Асен Разцветников
Израснах никому ненужен…

chitanka.info

Израснах никому ненужен,

като бодилите край пътя.

И както те през късна есен

напущат корен и родина

и тръгват жадни за безкрайност,

ведно със вятъра в полето,

така и аз потеглих нявга

към твоите далнини, о свят.

Аз минах лесове и степи

и дирих топъл кът и обич,

и тръпнах във напразна жажда —

и ето ме накрай захвърлен

във безизходните ти бездни,

където мре и скръб, и радост

и всичко става — все едно.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.